EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
-Godaften. -Godaften.
Terrace House er et show om seks fremmede, der bor sammen,
mens vi observerer dem.
Vi har kun forberedt et smukt hjem og biler.
-Der er ikke noget manuskript. -Det er rigtigt.
I sidste uge prøvede Ruka sine kunstneriske færdigheder af.
-Ja. -Vi var rystede.
-Emika mistede mælet. -Det gjorde vi også.
Sikke et syn.
Alle i hele verden tav faktisk af forbløffelse.
Der var endda helt stille i Amerika.
"Når jeg skriver 'Emika',
ser jeg skrifttegnene for 'Ruka'."
Det tænkte jeg lidt over.
Hvis den, jeg kan lide, sagde sådan noget:
"Jeg ser Ruka i Reina..."
-...tror jeg, mit hjerte ville banke. -Vent. Stop.
Er du nået til den konklusion efter en uges grublen?
Okay...
-Det nåede jeg frem til. -Du nåede vist
at glemme, hvor mange gange han skrev hendes navn bagefter.
"Emika."
Han fyldte en hel side med hendes navn!
-Dejligt. -Hun er fortabt.
Hun kan ikke reddes.
Og så blev Yusuke
vraget igen til sidst.
YUSUKE AIZAWA, 20 ÅR SPILLER PÅ UKULELE (EDEN KAI)
Han så fyrværkeriet alene i stedet for med hende
til tonerne af Southern All Stars.
-Sikke en smuk scene. -Fantastisk.
-Flot. -Og imens
var den person, der vragede ham...
Haruka og Peppe hyggede sig på taget.
Mit første kys var, da jeg var 18. Jeg kom sent i gang.
Mit første kys
smagte af appelsiner.
Jaså? Ligesom denne drink?
Det er et dejligt minde.
Sikke en sød snak!
-Ja. -Super elegant.
Komikeren Ozawa siger også den slags ting.
Men kvaliteten er en helt anden.
-Hvorfor? -Han har ikke succes med det.
Hans makker ville springe ind og sige: "Hvor sødt."
Vi så også Tokuis favoritscene i sidste uge,
hvor Emika sagde: "Lad os drikke en øl."
-Drikker I ikke i dag? -Nej, ikke i dag.
Lad os drikke en øl.
Alle mænd ville servere champagne for hende.
Det ville jeg.
Jeg vil høre det igen i stereo.
Højdefinitions-stereolyd.
-Jeg vil høre det i stereo. -Hvorfor?
Så det lyder, som om hun er i mine ører.
-Højdefinition. -Vi er de eneste teknologinørder.
Ja, vi kan ikke følge med.
-Som om hun hviskede til mig. -I dine ører?
Og Ruka skal til samtale på en bar med Marvel-tema.
-Gode nyheder. -Godt for ham.
Han er et skridt nærmere.
Han producerer nok...
-...lidt spind nu. -Tror du?
Ligesom præejakulat.
Ja, sikkert.
-Der er præejakulat. -Hvad siger du?
Det er præejakulat-spind.
Ja. Præejakulat-spind.
Det må være begyndt at lække.
Vær nu ikke fjollet.
Sig ikke, at Ruka lækker spind.
"Sig ikke, at Ruka lækker spind."
Torichan, din kommentar er den mest sjofle.
Derefter så vi pigerne nyde det i poolen.
-Sikke nogle fine bikinier. -Flotte.
Sæsonens første svømmetur.
I starten hyggede de sig med hinanden...
Jeg tænker tit på,
at du bekymrer dig meget om, hvad andre føler,
og du siger aldrig noget, der kan skuffe nogen.
Nogle gange synes jeg, du er for meget af et dydsmønster.
De sagde hele tiden, at hun er sippet, så jeg gik tilbage og så på ældre afsnit.
Hun har været så dramafri, at det er kedeligt.
Men indimellem bekymrer arbejdet hende.
-Hun græd over det. -Hun græder kun over arbejdet,
så jeg tror, det er fup for at henlede opmærksomheden på hendes kunst.
Haruka kunne have formuleret det anderledes.
Ja. Haruka er ikke god til at kommunikere.
Men jeg kan ikke være den eneste, der tror, at Kaori
forsøger at male et pænt billede af sig selv.
Vi har aldrig været forlovet.
Jeg hørte også, du har en kæreste.
Vi har begge tænkt for meget.
Vil du med i byen en dag?
-Selvfølgelig. -Og få en drink.
Jeg forstår ikke,
hvorfor snakken gav hende lyst til en bytur.
-Heller ikke mig. -Mystisk.
Måske tænkte hun: "Lad os vaske tavlen ren."
-Mente hun det? -Det tror jeg.
UGE 17
VI ER HER IKKE FOR AT DOVNE DEN
Det er det. Jeg forklarer historien på siderne.
Du organiserer dem i paneler.
Jeg siger f.eks.: "Her skal historien være på side seks."
Så finder jeg ud af historiens retning.
Det er nemmere at tegne på den måde.
Når jeg starter uden at kende retningen,
bliver historien aldrig så spændende.
Jeg arbejder med de idéer, jeg gerne vil forfølge,
og så finder jeg ud af, hvordan historien forløber.
Jeg finder de interessante punkter og arbejder videre derfra.
-Jeg forstår. -Det er den sværeste del.
-Det kan jeg godt se. -Det er den tunge del.
Hvad laver I? Hej.
Jeg viser ham mine tegninger.
Jeg så også din kunst, Ruka.
-Rukas kunst... -De var søde.
-Jeg kan lide din stil. -Virkelig?
Jeg synes, den er interessant.
Jeg var i Pokémon Center i dag. Det var sjovt.
-Hvad købte du? -Jeg købte Squirtle,
Charmander,
en udstoppet Bulbasaur og en taske med Eevee på.
Fik du ikke en udstoppet Clefairy til Peppe?
Skal vi tage derud sammen en dag?
-Fint. -Det er vildt. Se her.
Hvor... Hold da op.
-Er den ikke sød? -Hvor var det?
-I Nihonbashi. -Nihonbashi?
-Eevee! -Det er et spil for to.
Købte du det? Lad os spille.
-Vil du spille? -Ja!
POKEMON KOM SÅ, EEVEE!
-Her er køligt. -Jeg har ikke været her før.
-Virkelig? -Ja.
Er det ikke fedt?
Ved du, hvordan det fungerer?
-Fjernbetjeningerne er her. -Har du spillet det på tv før?
-Nej. -Jaså.
Vi skal trykke på "A" samtidig.
Det var elendigt. Kom igen.
-Bliver man ved med at trykke? -Ja.
-Sådan. -Denne gang lykkedes det.
Du vil klappe den, ikke? Tryk på knappen,
og gør sådan her...
"Vil du klappe den på hovedet?"
-Det er denne knap. -Okay.
-Og så... -Jeg tror, jeg har styr på det.
Vent... Hvor er den sød!
-Vildt sød. -Se, der er mad.
-Hvorfor ser den bekymret ud? -Hvad skete der?
Jeg vil besøge den café, du nævnte forleden.
Hvad hed den?
Det sted, der føles som Italien.
-Vil du? Okay. -Ja, lad os besøge den.
-Jeg er fri. -I næste uge måske?
-Det er perfekt. -Fint.
Er det som at være i Italien?
Det er mere, som om...
-Det sagde du! -Det er mere...
Inventaret og møblerne er meget europæiske,
-bordene og lamperne. -Det sagde du.
-Jeg vil se den. -Det er en fin café.
Jeg vil føle, jeg er i Italien.
Det ved jeg ikke, om du vil føle.
Men lad os besøge den.
-Det var sjovt. -Ja, vildt sjovt.
Velkommen, Emika.
Jeg er hjemme.
-Hvad lavede I? -Hej!
-Vi spillede Pokémon. -Pokémon?
Ja, vi spillede med Eevee.
-Jeg hørte latter. -Det var rigtig sjovt.
-Pokémon har kørt mig træt. -Ja.
Men Eevee var vildt sød.
Eevee er vildt sød.
Mente I, at Eevee er sød, eller at Haruka er sød?
-Talte I om hende? -Nej, vi talte om Eevee.
-Så misforstod jeg. -Der står Eevee og Doraemon...
-Svømmeturen gjorde mig træt. -Hvor var du i dag?
-Jeg var ved stranden. -Var du?
Lad os tage til stranden.
-Det vil jeg gerne. -Lad os det.
Stranden...
-Vi er vist de eneste, der har lyst. -Ja.
-Det er for varmt. -Jeg svømmede.
-Gjorde du? -Mit hår lugter af havvand.
-Lad os tage til stranden en dag. -Ja.
-Måske i næste uge? -I næste uge?
KAORI WATANABE, 29 ÅR ILLUSTRATOR
SHOHEI MATSUZAKI, 25 ÅR SKUESPILLER
HARUKA OKUYAMA, 24 ÅR SKUESPILLER
RUKA NISHINOIRI, 20 ÅR DELTIDSSÆLGER
EMIKA MIZUKOSHI, 21 ÅR LÆSER PÅ J.F. OBERLIN UNIVERSITET
GIUSEPPE DURATO, 26 ÅR MANGAKUNSTNER
SHIMOKITAZAWA, TOKYO
-Undskyld mig. -Hej!
-Godaften. -Godt at se dig igen.
Der er du.
-Må jeg sidde der? -Ja, det er fint lige nu.
-Hej. -Hej. Jeg hedder Ruka Nishinoiri.
Shirakami, ejer af baren.
Jeg ved ikke så meget om dig.
RYUICHI SHIRAKAMI, 36 ÅR BAREJER
Hvor tit vil du gerne arbejde her?
Lige nu arbejder jeg deltids hos Murasaki Sports i Harajuku.
Det er min plan at sige jobbet op,
-så jeg kan arbejde fuldtids. -Siger du op?
-Det er planen. -Jaså?
Det ideelle ville være at arbejde tre dage om ugen.
-To-tre dage til at starte med. -Jaså.
-Siger du op der? -Ja.
-Er du sikker? -Jeg har bemærket, at baren får
-mange udenlandske gæster. -Det er sandt.
-Jeg forsøger at blive bedre til engelsk. -Jaså?
Samtidig drømmer jeg om at blive Spider-Man.
-Virkelig? -Ja, jeg mener det.
Jeg er vild med Marvel-universet.
Den del tiltrækker mig ved baren.
Vi har en masse gæster,
-der spiller Spider-Man-rollespil. -Det har jeg bemærket.
De besøger os tit.
Mener du det? Vil du være Spider-Man?
Ja.
Det håber jeg virkelig, du bliver.
Det ville være godt for forretningen, hvis du blev Spider-Man.
Jaså.
NAKAMEGURO, TOKYO
-Er du sulten? -Ja, jeg er.
-Vi har ikke spist morgenmad. -Nej.
Jeg vil have en kold øl. Det er for varmt.
Jeg bliver nok hurtigt pløret.
NAKAMEGURO GRILL
GLASVIS SERVERING AF VIN
-Skål. -Skål.
Er det okay, hvis jeg taler om min eks?
Selvfølgelig. Lad mig høre.
Min eks styrede min forretning.
Han var stadig min manager, efter vi gik fra hinanden.
Vi sås ikke. Vi kommunikerede via e-mail.
Jeg e-mailede arbejdet.
Af den grund hørte Shohei tilsyneladende rygter om,
at vi stadig var sammen og var forlovet.
Men jeg havde også hørt rygter om, at Shohei havde en kæreste.
Derfor tøvede jeg overfor ham.
-Jeg burde have talt direkte med ham. -Ja.
-Det havde været hurtigere at spørge. -Ja.
Men jeg turde ikke, og jeg havde det underligt med det.
Men forleden dag,
da jeg talte med ham, afklarede han alle misforståelserne.
Snakkede du ikke med ham på grund af det rygte?
Det bekymrede mig, og jeg følte, jeg overtrådte grænserne,
hvis jeg inviterede ham ud, selvom jeg ikke havde beviser på det med forholdet.
Jeg havde ikke behøvet at holde mig tilbage.
Bare jeg havde inviteret ham ud noget før.
Jeg fik lyst til at indhente det forsømte,
gå ud med ham og lære ham bedre at kende.
Sæt ikke hånden her, du kan skære dig.
Hold den sådan her,
og skub æblet med tommelfingeren.
Okay, jeg kan se, du skubber det.
-Skubber du? -Ja.
Du skubber og lader det glide i hånden.
-Sådan. Det ser fint ud. -Tak.
Pas på.
Hvad er det?
Jeg ved det ikke.
-Hvis er det? -Det er ikke mit.
Det er fiskerogn.
-Hvor kom den fra? -Den er min.
Jeg fik den tilsendt.
-Den er fra min mor. -Hvor sødt!
Efter hun så
sidste afsnit,
sagde hun, at der skal sauce på pastaen.
På broccolipasta?
Jeg er træt.
-Godt arbejde. -Velkommen hjem, Shohei.
-Har du spist aftensmad? -Ja.
-Alle har spist! -Har du ikke spist?
-Nej. -Ruka.
Emika har ikke spist.
-Perfekt! -Lav pasta med fiskerogn.
-Vent. -Har vi pasta?
-Jeg lærer dig det. -Ja, vi har.
Lav mad til hende.
Peppe, jeg vil også have.
Er du også sulten?
-Lad os lave to portioner. -Ja, tak.
-Hvad med dig, Haruka? -Nej, tak. Jeg er mæt.
Ti til 12 minutter.
Ti minutter koger den al dente, hvilket er lidt fast.
Bagefter får den mere tid på panden.
Vi sætter uret på ti minutter.
-Al dente? -Hæld pastaen i.
Målet er al dente.
Skal der noget i?
-Er varmen skruet ned? -Ja.
Og til to portioner...
Vi bruger halvdelen til to.
Og resten...
-Lidt mere. -Mere?
Ja, det ser perfekt ud.
-Rør rundt i det. -Ja.
Denne arrabbiata bliver bedre
-end den, jeg lavede. -Tror du?
Fordi han er opmærksom på saucen.
-Prøv sådan her. -Hvordan...
-Forstået. -Sådan.
Ja, sådan der... men ikke for højt!
Men du har fat i det. Lad os spise.
Tak!
Det ser godt ud. Meget bedre end mit.
-Velbekomme. -Jeg håber, det er godt.
Et Michelin-måltid.
Et Michelin-måltid!
Et Michelin-måltid?
-Jeg er ved at dø af spænding. -Er det stærkt?
Lækkert.
-Vildt godt. -Han klarede det.
Det er rigtig godt. Stærkt og lækkert.
Det er perfekt stærkt.
Det er nemt, ikke? Der er kun to ingredienser, sauce og pasta.
Når pastaen er kogt, blander man saucen i. Det er alt.
Man kan prøve forskellige kombinationer.
Hvis du vil bruge broccoli, steger du den i olivenolie med hvidløg.
Det blander du med pastaen.
Mulighederne er uendelige.
Så man koger ikke broccolien med pastaen?
Nej, lad være med det.
-Hvad lavede du i dag? -Det var min sidste dag...
ARBEJDER I NISHIS STUDIE - PEPPE
...som elev i studiet.
-Sidste dag i dag? -Var det i dag?
Det er lidt trist.
Ja, hun har lært mig så meget.
Det viste mig, hvordan en mangakunstners liv er.
-Skal du noget andet nu? -Fra nu af
vil jeg arbejde på mine egne historier.
Jeg glæder mig til den dag,
hvor mine mangaer kan købes i butikkerne.
-Der græder jeg nok på stedet. -Det kan jeg forestille mig.
Måske råber jeg af glæde. Lige nu lever jeg for det øjeblik.
Jeg arbejder så hårdt for at nå dertil.
Det bliver en lettelse, når det sker.
-Det bliver glædestårer. -Vi køber dem.
-Jeg starter på engelsk i morgen. -Jubi!
-Fedt. -Der bliver nok mange lektier,
så måske kan du hjælpe.
-Jeg hjælper dig gerne. -Tusind tak.
Må jeg gå i bad først?
Gør bare det.
-Godnat, allesammen. -Godnat.
Har du dates i sigte?
Dates? Jeg har planer om at tage til stranden med Peppe.
-Det lyder dejligt. -Forleden dag
sagde jeg, at jeg ville se havet.
Jeg elsker stranden. Men Haruka og Kaori vil ikke med
og sagde, det er for varmt lige nu.
-Det vidste jeg ikke. -Stranden... Jo.
Det er dejligt.
Har du planlagt nogen dates?
Jeg vil ud at rejse, da det er sommer.
Det forstår jeg godt.
Hvad er din type?
Jeg har været sammen med alle mulige typer, og jeg ved ikke, hvad min type er.
Men jeg kan lide folk, der har livsmål.
-Livsmål? -Livsmål eller
en lidenskab, som de forfølger.
Hvis de ikke ved, hvad de vil,
er det svært for mig at tro på dem og stole på dem.
-En, der ved, hvad han vil... -En, der stræber efter noget.
Jaså.
Jeg gad vide, om jeg forelsker mig her.
Vi må vente og se.
Ja.
Hun må have...
-Hun må have set tidligere afsnit. -Ja.
Hendes svar beskriver alt det, Shohei ikke er.
-Det må hun vide. -Hun kan lide folk med livsmål.
En, der kender sig selv og stræber efter noget.
-Hun siger det ikke i en ond mening. -Jo.
Hvad?
Hun siger klart til ham: "Jeg synes ikke om din livsstil."
-Tror du? -Baseret på samtalen.
Svaret slog vist også Shohei. Han virkede lidt svimmel.
Især da Peppe lige havde fortalt, han drømte om at sælge sine mangaer.
Han strålede.
-Det er hans store drøm. -Gør dit bedste, Peppe!
-At arbejde for Big Comic er stort. -Det er ikke ringe.
Stemningen i huset er så meget bedre takket være Peppe.
-Det er sandt. -Endda Ruka gør store fremskridt
takket være Peppes tilstedeværelse.
Pastaen så rigtig lækker ud.
Haruka gav ham også nogle tips.
-Til at skrælle et æble. -Men måden
er så overlegen, at det virker unaturligt.
Han er tættere på at blive Spider-Man.
Ja. Han forvandler sig måske snart.
Ja. Barejeren sagde: "Det vil være godt for forretningen."
Ruka er heldig med at have gode folk omkring sig.
Det er meget heldigt for ham.
Jeg vil have, at Peppe flirter med Emika.
Gad vide, om han kan lide hende på den måde.
-Gad vide... -Det tror jeg ikke.
Personen, hun beskriver i den sidste scene,
-kunne være Peppe. -Det har du ret i.
-Hun kan nok lide Peppe. -Vi må ikke glemme Ruka.
-Hans mål er at blive Spider-Man. -Ja, du har ret.
-Han forfølger sin drøm. -Han forsøger.
Langt om længe. Det er måske med små skridt lige nu,
men han gør en indsats.
-Gør han virkelig en indsats? -Selvfølgelig.
Han går i den rigtige retning.
Man kan sammenligne situationen
med en rejse til fods gennem Afrika.
Så langt er han fra sit mål.
Jeg ser ham sidde og kigge ud over havet og spørge:
"Hvordan kommer jeg over her?"
EBISU, TOKYO
-Hej. -Hej!
NOVAS EBISU-AFDELING
-Jeg har reserveret en lektion. -Ja.
-Hej! -Rart at møde dig.
Tak, fordi du kom.
Jeg hedder
Louis.
-Louis? -Ja, Louis.
-Louis. -Jaså.
Vil du fortælle mig, hvad du hedder?
Ja.
-Ruka. Ja. -Ruka?
Perfekt.
Okay, Ruka. Rart at møde dig.
-Rart at møde dig. -Perfekt. Godt.
Vi vil bruge denne samtale.
Så...
Spørg mig: "Hvad vil du..." Spørg mig.
"Hvad vil du lave denne... walking?"
-"Walking"? -"Denne weekend."
-"Wicked." -"Denne weekend."
-"Wicked." -Weekend. Ja.
Altså lørdag og søndag.
En gang til. "Hvad vil du lave denne..."
"Hvordan... Hvordan vil du gøre denne...
-working day?" -Weekend.
-Weekend. Godt.
-Wicking? -"Hvad vil..."
"Hvad vil du lave denne...
-working day?" -"Weekend."
-Weekend. -Weaking?
-Weekend. -Fint. Godt.
En gang til. "Hvad vil..."
"Hvad vil du lave denne...
-weekend day?" -"Weekend."
-Tak! -Tusind tak.
-Velbekomme! -Skal vi spise?
Kan du slubre nudler?
Vil du ikke høre os slubre?
Det er en af de ting, jeg ikke kan.
Det er forståeligt!
Jeg spiser dem stille og roligt.
-Se, hvem der er oppe! -Hvem er det?
Godmorgen.
-Sov du? -Jeg faldt i søvn.
-Undskyld mig. -Vi har lige spist.
Jeg fatter ikke, jeg faldt i søvn.
Da jeg vågnede, havde jeg bidemærker på mit håndled.
Måske en edderkop?
Det er sandt. Kan det være en edderkop?
-Er det... -Er det muligt?
Kan det være muligt?
Det er det samme sted, Spider-Man blev bidt.
Prøv at lave spind.
-Kan du? -Nej, ikke endnu.
-Ingen spind endnu. -Måske kan vi bare ikke se dem.
En dag kigger vi op, og så sidder han i loftet.
-Hvad skal du i morgen? -I morgen
-skal jeg ingenting. -Har du fri?
Ja. Hvad skal jeg lave?
Hvad skal du, Ruka?
-Jeg har fri. -Du har fri.
Hvad skal du?
-Tegne. -Arbejde.
-På mangaen. -Også i overmorgen.
-På mangaen. -Og dagen efter.
Jeg har faktisk fri i to dage.
-Skal vi tage ud? -Har du lyst?
Jeg vil gerne lave noget. Jeg ved ikke hvad.
Jeg vil lave noget.
Hvad ville en ideel tur være for dig?
Hvor ville du tage hen?
Hvorhen? Måske på en køretur.
En køretur?
Skal vi gøre det?
Skal vi?
Hvor skal I hen?
Jeg tænkte på, vi kunne spise skaldyr.
-Vi kunne spise skaldyr. -Skaldyr?
Hvor langt væk vil I køre?
-Ned til Miura-halvøen. -Så langt væk?
Hun har ikke kørt i bilerne endnu.
Jaså?
-Godmorgen. -Godmorgen.
-Hvor tager vi hen? -Du ville spise skaldyr, ikke?
-Jo. -Så lad os gøre det.
-Skal vi spise skaldyr? -Ja.
Okay.
SPISER SKALDYR - RUKA OG EMIKA
-Vi ses, Kaori. Hej. -God tur! Vi ses.
-Det er mørkt i vejret i dag. -Ja.
Kan det betragtes som en forstad?
Ja, Miura er en forstad.
-Eller var det Misaki? Miura? -Vi tager til Miura.
-Halvøen... -Er det en halvø?
-Er det en ø? -Det er det vel...
Det ligner landet.
Ja, jeg kan lide landskabet.
Kan du høre cikaderne? Det føles som sommer.
Ja, typiske sommerlyde.
MISAKI, KANAGAWA
-Der er vandmænd! -Hold da op.
-Ja, jeg ser dem. -Sikke mange der er!
-De er bittesmå. -Ja.
-Se, der er flere. -Du har ret.
Sikke mange der er.
SHOWAMARU
-Laksekaviaren ser så frisk ud. -Ja.
-Velbekomme. -Velbekomme.
-Laksekaviaren er god. -Det kan jeg se.
Alt er lækkert.
Mums.
Kunne du lide Jaguaren?
Jeg var rastløs. Jeg er ikke vant til den.
-Til bilen... -Og vi plejer ikke
at tale sammen alene.
Det gjorde mig endnu mere rastløs.
Har du et mål med at være med i Terrace House?
Jeg ved ikke...
Jeg håber, jeg vil forelske mig.
Tror du, det vil ske?
Jeg er ikke sikker.
Hvordan gik daten?
Køreturen var virkelig lang.
Var den for lang?
Ja, det var ret langt væk.
Men jeg morede mig, og maden var lækker.
Hun er sød, ikke?
Hun er sød.
-Synes du, hun er pæn? -Ja.
Forleden dag
sad jeg og sludrede med Peppe,
og jeg havde besluttet mig for ikke at drikke.
Jeg drak kun vand.
Men så kom hun ned
og bød mig på en drink. Hun fangede min opmærksomhed.
Det var så sødt.
-Jeg kunne ikke afslå. -Dejligt.
Har du inviteret hende ud?
Jeg vil gerne invitere hende på middag.
Godmorgen.
-Skal du på arbejde i dag? -Ja.
Hvad tid?
-Jeg går ved 15-tiden. -Ved 15-tiden?
Har du spist frokost?
Nej, ikke endnu.
Skal vi spise frokost ude?
Vil du gerne det?
Det lyder dejligt.
SASAZUKA, TOKYO
Kan du lide sobanudler?
Det kan jeg godt,
men min mor er allergisk, så jeg spiser det ikke derhjemme.
-Jaså. Du er ikke allergisk, vel? -Nej.
-Er det ikke arveligt? -Nej, jeg spiser det.
Soba...
SORIN
-Velbekomme. -Velbekomme.
Hvem er mest forskellig...
...fra det du havde forventet?
-Vel ikke mig? -Altså...
...du er nemmere at snakke med, end jeg troede.
Jeg er bedre i virkeligheden, ikke?
-Det var ikke det, du mente. -Jo, det synes jeg, du er.
-Nej, helt ærligt. -Helt ærligt?
-Helt ærligt. -Helt ærligt.
Jeg hørte, du sagde, du kan lide folk, der siger det, de tænker.
Ja, det sagde jeg.
-Det sagde jeg til Kaori. -En som Haruka måske?
Kan du lide det ved hende?
Jeg kan lide, at hun er ærlig. Hun er nem at være sammen med.
Jeg er ikke vild med hendes udseende.
Sådan har jeg det, efter vi bor sammen.
Virkelig?
-Hvad? -Jeg er lidt overrasket.
Hvorfor?
Vi kan nok ikke gøre for, hvem vi er tiltrukket af.
-Vil du gerne finde kærligheden? -Ja.
Vil du? Det virker ikke til at være målet for folk.
-Ikke for de oprindelige bofæller. -Nej.
Jeg ved ikke med de andre.
Jeg leder konstant efter kærligheden.
Hele tiden.
Når jeg er forelsket, anstrenger jeg mig mere,
fordi jeg vil gøre indtryk på personen.
Jeg sidder ordentligt op og den slags ting.
Jeg vidste ikke,
-at mænd også gør det. -Jo.
JINBOCHO, TOKYO
SHOGAKUKAN
-Har du modtaget tidsplanen, jeg sendte? -Ja.
Jeg formoder, du vil blive bedre og bedre,
som tiden går...
FUMITOSHI MAMENO, 43 ÅR BIG COMIC SPIRITS' VICECHEFREDAKTØR
Tidsplanen er stram.
Der skal lægges farver på den dato,
og det er deadlinen for kapitel et til tre.
Da bladet udkommer en gang om ugen
med 18 sider per kapitel,
skal du gøre seks sider færdig om dagen for at blive færdig på tre dage.
Derefter har du to dage til at finde på næste kapitel,
hvilket giver dig to fridage.
Men hvis du tegner i fire dage, og historien tager tre dage,
har du ingen fridage.
Okay, jeg forstår.
-Skal vi gennemgå kapitel fire? -Lad os det.
Historien var spændende.
Kvaliteten af dit arbejde er blevet bedre.
Denne idé er spændende, men kunne blive et kapitel for sig selv.
-Carbonara-historien. -Hvad er det?
Du synes, det er absurd at hælde rå æg på carbonara, ikke?
-Jo. -I dette kapitel
vil vi gerne fokusere på historien bag napolitansk pasta.
Jeg vidste, det ville interessere jer.
Det fortjener et kapitel.
Det er sjovt, at personen bliver vred, når han taler om det.
Han skal oftere være vred.
Det er sjovt, at italienerne synes, napolitansk pasta er en skændsel.
I Japan står folk i kø
for at få napolitansk pasta.
-Må jeg klippe i det her? -Ja.
-Det ser godt ud sådan her. -Okay.
Jeg synes, han skal være endnu vredere her.
Næsten så vred at han vælter bordet.
-Det er en god idé. -Godt.
-Det ser godt ud. -Tak.
-Godt arbejde. Jeg er glad. -Det er jeg også.
Kapitel fire var alle tiders.
Det glæder mig.
Hvordan går det ellers?
Jeg morer mig i Terrace House.
Du skriver en kærlighedshistorie.
Det har givet mig god inspiration at bo i huset.
Har du været på date?
Der er en ny beboer, der hedder Emika.
Jeg skal til stranden med hende på mandag.
Det lyder godt.
Shohei ser ud til
at være klar til en forandring.
Var han sådan før?
Vi har ikke set den side af ham før.
-Han vil gøre indtryk. -Han kan nok lide Emika.
Det betyder, at de andre ikke fangede hans interesse.
-Betyder det dét? -Jaså.
Han sagde, han anstrenger sig mere,
når han vil have nogens opmærksomhed.
Før var han slet ikke interesseret i livsmål,
fordi ingen fangede hans interesse.
Jeg håbede, vi ville se flere øjeblikke med ham og Kaori.
Det kommer ikke til at ske. Han kan lide Emika.
Hvis han går efter Emika, skal han anstrenge sig noget mere.
Emika virker ikke interesseret i nogen.
-Nej. -Lige fra starten.
Måske er hun bare sådan, eller måske morer hun sig ikke.
Jeg synes altid, hun har virket kølig og uinteresseret.
Når en person tiltrækker hende,
viser hun det nok ikke med begejstring.
Hun simrer ligesom mere.
-Hendes kølighed er meget erotisk. -Enig.
Hun går langsomt og sikkert frem som med vandbad.
-Du godeste. -Det er så frækt.
-Så sexet. -Hvor vover hun!
Da hun ikke maser sig på, mærker man ikke, hun forfører en.
Pludselig er man fanget i hendes essens.
-Det er min teori. -Jeg håber,
Peppe bliver gennemvædet af hendes vandbad.
Peppe virker tiltrukket af hende.
Ja, han inviterede hende ud.
-Vi får badetøjet at se igen! -Hvor dejligt.
-Hurtigt... -Peppes badetøj?
Vi har ikke brug for at se Peppes krop.
-Vi taler om Emika. -Jeg er nysgerrig.
Jeg vil se Peppes krop, men Emika er præmien.
Vi ser nok, han har hår på brystet.
Og hvis han har tætsiddende badebukser på?
Ruka går til engelsk nu.
-Sikke et syn. -Fantastisk.
-Bare han havde sagt "weekend" anden gang. -Var det en fejl eller med vilje?
Bare han kun havde sagt forkert en gang.
Hvis det var en fejl, er det bekymrende.
Jeg tror, det var oprigtigt.
-Var det ikke for sjov? -Han anstrenger sig.
-Var det ikke for sjov? -Var det ikke?
Virkelig? Det er jo skræmmende.
Det er nok mere skræmmende end The Walking Dead.
Men hvis han bliver ved, lærer han det.
-Ja. -Han er proaktiv.
Han er meget tættere på at blive Spider-Man.
Han blev bidt af en edderkop.
Du har ret. Det var vildt.
Men det skal være denne hånd.
Hånden er ligegyldig.
Bare edderkoppen, der bed ham, har de rette genmutationer.
Det var biddet, der skabte Spider-Man.
-Biddet kan være hvor som helst. -Det skal være
en radioaktiv laboratorieedderkop,
for at han forvandler sig.
Men han blev nok bidt af støvmider.
-Det er løgn. -Det var tæt på.
Ruka og Emikas date var tåkrummende.
-Ja. -Den var god.
Scenen i bilen...
De manglede samtaleemner under køreturen.
Efter de nød et skaldyrsmåltid, spurgte han om Jaguaren.
Han lød som en bilforhandler.
Nu har hun daten med Ruka
og deres tur til Misaki
at sammenligne med næste uges Peppe-date.
-Måske vidt forskellige. -Som dag og nat.
Ingen pinlig tavshed og smaddersjovt.
Bare Peppe ikke foreslår at cykle.
-God pointe. -Ja.
-På damecyklen. -De er fine.
-Det kunne han nok også gøre sjovt. -Ja, sikkert.
Hvorfor valgte Ruka ikke et sted, der var tættere på?
-Såsom Enoshima. -Der er skaldyr overalt.
Han må have googlet "japanske skaldyr".
Men det så lækkert ud.
Det ville ikke have gjort mig noget.
Han skal arbejde på sine søgefærdigheder.
Du er oppe.
-Ja, jeg er vågen. -Du sov som en sten.
Du var ikke til at genkende.
Skal vi sludre? Det er længe siden.
-Skal vi gå op på taget? -På taget? Fint.
Jeg synes...
-...det er en skøn aften. -Kom.
Så går vi derop.
-Det er virkelig længe siden. -Ja, ikke?
Jeg vil gå lige til sagen og spørge dig,
-hvad du føler for Kaori? -Lige nu?
-Vi er venner. -Bare venner?
-Ligesom før, jaså. -Vi er venner.
Af en eller anden grund har timingen altid været dårlig,
og vi har ikke følt det samme for hinanden.
At indrømme, at vi følte noget for hinanden,
er lidt for sent nu.
Vi forstod ikke hinanden.
Vi troede begge to, den anden var optaget.
Tror du ikke, tingene vil falde på plads for jer?
-Tror du ikke det? -Ærlig talt...
...for mit vedkommende...
...er jeg kommet videre.
Kunne du ikke føle noget for hende igen?
-Nej, det tror jeg ikke. -Jaså.
Okay, så spørger jeg ikke mere om det.
-Hvad synes du om Peppe? -Peppe?
-Hans energi er forfriskende. -Ja.
Jeg vil gerne lære ham bedre at kende.
Jeg kan nemt se ham for mig som kæreste.
De fire måneder, vi har boet sammen, er vi blevet meget magelige.
Hvis noget ikke forandrer sig snart, ender vi med at trække Peppe og Emika
-ind i vores hvirvel af magelighed. -Ja.
Det bekymrer mig.
Emika håber at finde kærligheden her.
-Så... -Ja.
Jeg ved, hvad du mener.
Jeg har været doven.
Det er godt, at vi føler os godt tilpas her.
Vi er ikke med i Terrace House for at dovne den.
Det er præcis det, jeg mener.
Tekster af: Vibeke Petersen